_______________ ПЕПЕО ВРЕМЕНА
Јупитер доминира овом годином. Глад се свуда шири.
Када је глад, људи имају проблема... а то је добро за мој посао.
Долазим са планине Бела Камила, и име ми је Оујанг Фенг...
... и решавам проблеме других.
Пријатељу, мора да имаш близу 40.
У 40-им, мора да има неког кога мрзиш...
... неког ко ти је нанео неправду. Неког, кога би ти...
... желео да убијеш.
Али се не усуђујеш.
Или си сувише лењ.
Па, убиство је… једноставно.
Имам пријатеља, који је вешт борац. За њега не треба баш много новца.
Плати му размну количину новца, и он ће убити за тебе!
Размисли.
Заправо, убити и није лако.
Неко то рескира, јер му опстанак зависи од тога.
Када сам дошао у ову пустињу да живим, постао сам "уговарач" за убице.
"Дан 6-ти. Инсекти" Сваке године у ово време, пријатељ долази да ме посети.
Зове се Хуанг Јаоши. Чудан друшкан. Увек долази са Истока.
Овамо долази већ неколико година. Овај пут, носи ми поклон.
Оно што ми жена дала, било је...
... само боца вина.
Назвала га је... "Безбрижан живот."
Она је рекла... да то вино брише сећања.
Не верујем у то.
Како би постојало такво вино?
Рече... да је главни проблем човека, његово сећање...
... и како би дивно било заборавити прошлост.
И сваки дан би био нови почетак.
Зар не би било дивно!
То вино као да је намењено теби.
Би ли хтео…
... да га поделимо?
Нисам се могао натерати да пијем магично вино.
Али, нисам га могао ни једноставно просути.
Јаоши га је попио...
... и после пола чаше, почео је да губи сећање.
Сећаш ли се нашег првог сусрета?
Не сећам се.
Па, зашто си онда овде?
Ни тог се не сећам.
Зашто зуриш у зделу?
Позната ми је…
Јако се напио. Отишао је рано ујутру. Нисам могао видети да је узнемирен.
Можда је то било због те жене.
Месец дана касније, Јаоши је напустио планине...
... и отишао, где му је најбољи пријатељ живео.
Јаоши је тамо пре живео и када се његов пријатељ венчао.
Али једног дана, пријатељ му је отишао, и никада се није вратио кући.
А Јаоши... и он је отишао, и није хтео да се врати, до сада.
- Желиш ли мало пића? - Желео бих само воду.
Јесмо ли се раније срели?
Више од тога!
Био си ми најбољи пријатељ…
... али више ниси.
Шта те овде доводи?
Заправо ме доводи пријатељица.
Недавно ми је дала боцу вина.
Рекла је да ће то избрисати сећања на моју прошлост.
Попио сам... и јесте.
Ти не желиш да пробаш?
Знаш ли разлику између вина и воде?
Вино те загреје...
... вода те охлади.
Хоћу ли те овде опет наћи?
Не.
Тада сам се заклео. Ако икада више сретнем овог човека, убићу га.
Ипак то нисам.
Последњи пут када сам га срео, био сам готово слеп.
Човек си или жена?
Ја сам прва ћерка чувеног вође Муронг Клана.
Како се усуђујеш да самном тако разговараш? Због тога ћу те убити.
Пијан си.
Јаоши је имао не обуздану природу, када је био млад.
Освојио је жене брзо, и исто тако брзо их повређивао.
Те ноћи, Јаоши је због тога скоро изгубио живот.
У свакој години постој период, када никоме не треба убица.
У време повратка инсеката, дошла ми је само једна муштерије.
Желим да некога убијеш за мене. Његово име је Хуанг Јаошхи.
Он је један од најбољих мачевалаца у области. Биће то веома тешко.
Вољна сам да платим било коју цену. Не питам колико кошта...
... али, под једним условом. Ја му морам задати коначан ударац.
- Желим да пати! - Шта ти је урадио?
Напустио је моју сестру... на најгори могући начин.
Звао се Муронг Јанг, и тврдио је да припада чувеном Муронг Клану.
Одбранио је Јаошиа у шуми Бресквиног Цвета у предграђу Гуса, годину пре.
Ево шта хороскоп каже о том дану:
Дан 4: Први дан пролећа. Источни ветар више није хладан. Знак је новог почетка.
У Гусу, Јаоши се нашалио с њим.
Ако имаш сестру… обећавам да ћу је оженити.
Па... схавтићу то озбиљно, као чврсто обећање.
Не одржиш ли реч, ја ћу те убити.
Договорили су се да се сретну са његовом сестром касније.
Али, Јаоши није дошао.
- Да ли је мој брат долазио код тебе? - Твој брат? Ко је он?
- Звао се Јанг. - Сећам га се.
- Да ли је тражио од тебе да га убијеш? - Не сећам се. - Слушај ме добро...
Прихватиш ли, убићу те.
Твој брат је опасан...
... и не смем да га изневерим.
- Само је неколико таквих муштерија као он. - Ако га одбијеш...
... за твој труд, платићу ти дупло.
Али... под једним условом.
Да убијеш некога за мене... Мог брата, Yанга!
Занимљиво породично ривалство!
- Толико мрзиш брата? - Да.
Не дозвољава да будем са Хуанг Јаошием!
Мисли да припадам њему... и зато мора да умре!
- Да ли је моја сестра долазила? - Јесте.
Ако само руку ставиш на њу, убићу и тебе.
Изгледа да пуно бринеш о њој.
Једини ми је рођак. Наравно да морам да бринем.
- Шта је хтела од тебе? - Да убијем неког.
А тај неко си ти.
- Мора да Јаоши стоји иза тога. - Како год да је, жели твоју смрт.
- Хоће да побегне од тебе. - Неће никуда отићи...
... све док сам жив!
Опет си срео мога брата?
Он ти је рекао?
И ниси га убио?
Хоћу новац унапред.
Лако је убити твог брата. Има слабу тачку.
Знаш ли која је?
Ти си!
Рекао сам му да хоћеш да га убијеш. Да то тражиш од мене.
Ипак, због чега је против тебе и Јаошиа?
Јел' зато што те воли?
И ако је тако...
... колико дубоко?
- Жели ме заувек уз себе. - Обожава те.
Знам да ме обожава. Али, не и ја њега.
- Ја ипак волим Јаошиа. - Мора да му је сломљено срце. - Кога брига за то?
И ја сам несрећна. Зашто бих само ја патила?
Желим да зна како је када изгубиш некога кога волиш.
- То је окрутно! Шта ако се убије? - То је и заслужио!
Зашто ти све ово причам?
Јанг ме једном питао: "Који је најокрутнији начин да некога убијеш?"
Одговорио сам: "Најокрутније је да убијеш некога, кога тај највише воли."
Али ја то нећу. Јер, ако ти умреш, неће ми нико платити.
Тачно?
Неко ме хоће мртву.
Ко то и из каквог разлога?
Зато..
... зато што Јаоши воли мене.
Заштити ме!
Јин је одбила да оде те вечери. Да бих је смирио, дао сам јој пиће.
Касније је заспала.
- Где кријеш моју сестру? - Зашто мислиш да је крујем?
Знам да је била овде. Последњи си је видео пре нестанка.
Дошла је једне вечери. Рекла је да неко жели да је убије.
Отишла је сутрадан. Мислио сам да је отишла кући.
Моја сестра нема непријатеље. Ко би је могао узнемирити?
Рекла ми је, то је зато, што је Јаоши воли.
Бесмислено! Ако је волео, зашто ју је оставио?
Понекад се одвојиш од некога, да схаватиш колико га волиш.
- Можда је тако у њиховом случају. - Грешиш!
Зашто си сигуран?
Зато, јер је у љубави са другом женом.
Ако желиш, увек можеш наћи изговор за неуспех.
Дошао сам до закључка коначно, да су Јин и Јанг две особе у једној.
Иза та два идентитета се скривао неко са рањеном душом.
- Пијани сте, г. Муронг. - Господине?
Грешиш... ја нисам г. Муронг...
.. већ прва кћер чувеног Муронг Клана.
Мy наме ис Јин.
- Ко си ти уопште? - Зар ме се не сећаш?
Обећао си једном да ћеш ме оженити.
Како бих могла да те заборавим!
- Јесам ли ти баш ја обећао? - Тог си дана пролазио кроз Госу.
Напили смо се заједно.
Додирнуо си ми лице нежно...
... и рекао, да ако имам сестру, оженићеш је.
Знао си да сам жена. Зашто си онда то рекао?
Када је човек пијан, не може бити озбиљан.
Веровала сам ти, чекала сам те...
... хтела да одем са тобом, а ти си ме одбио.
Рекао си да не би могао волети две истовремено. Сигурно си волео Јин.
Зашто си се заљубио у другу жену?
Знаш ли да сам ишла да је тражим?
Неко ми је рекао да њу више волиш.
Хтела сам да је убијем, али на крају, ипак нисам.
Нисам хтела да докажем да је била она...
... и питала сам те…
... кога више волиш.
Више не желим да знам одговор!
Ако те икада будем питала исто, молим те, не реци ми истину.
Иако то можда не буде истина, молим те реци да волиш мене.
Ноћ је споро пролазила. Изгледало је као да разговарам са две особе.
И на крају, нисам разликовао...
... која је Јин, а која Јанг.
Ти си Јин?
Или си Јанг?
Реци ми...
... кога волиш више од њих две?
Не знам.
Нетко ме једном већ то питао, и нисам одговорио.
Понашајући се као Јаоши, схватио сам да није тако тешко рећи: "волим те."
Те ноћи, осетио сам додир у сну.
Знао сам да није мене желела да дотакне.
Замишљала је некога другог.
А и ја сам такође.
Руке јој беху меке...
... баш као руке моје снаје.
Па, шта хоћеш?
Да осветим млађег брата.
Шта му се десило?
Група мачевалаца је прошла пре пар дана.
Мој брат је, не намерно, увредио једног од њих.
Сасекли су га.
Отиђи у локални Магистрат.
Припадају милицији. Нико се не би усудио да их осуди.
Имаш ли новац?
Сиромашни смо, и немамо новца.
Све што имамо су ова јаја, и моја мула.
Даћу их било коме ко жели да освети мог брата.
Ако то заиста озбиљно желиш...
... неопходно је да се плати.
Нико неће кренути на те мачеваоце само за ту мулу.
Освета има своју цену.
Да ниси тако привлачна, рекао бих ти да заборавиш.
Требало би да знаш, да ти вредиш много више...
... од те отрцане муле.
Надам се да ме разумеш.
Нећу то никада. Ако је новац то што желиш...
... чекаћу овде, док ми неко не помогне.
Не могу да тврдим да ли је заиста хтела да освети брата.
Ипак, свао има нешто посебно, што другима може личити на губљење времена.
Питање живота и смрти, је за њу.
Гледајући је, подсетила ме је на неког.
Следећих ноћи, сањао сам исти сан.
Сањао сам цветање брескви у родном месту.
И онда сам се сетио, да тамо дуго нисам био.
Шта је са твојим очима?
Још у детињству доктор ми рече, да ћу ослепети до 30-те.
- Колико ти је сада? - Скоро 30.
Шта би желео?
Бресквин Цвет је диван с' пролећа у мом родном граду.
Волео бих га видети пре но ослепим.
Али, немам ни мало новца.
Рекоше ми, да сређујеш проблеме других. Можеш ли ми помоћи?
Један мој пријатељ побио је неке коњокрадице.
Њихова банда доћи ће ускоро да се освети, а мој пријатељ је отишао.
Сељани су већ прикупили новац, да унајме неког да им се супротстави.
Рекоше, да је чувени мачевалац у околини.
- Где га могу наћи? - А зашто би?
Хоћу да сазнам је ли добар, као што причају.
- Не би се требали борити. - Сада је касно да се повучеш.
- Је ли рањавање довољно? - Не. Твој живот сада хоћу.
Правиш грешку. Ниси довољно добар да ми се супротставиш.
Хтео сам да ти узмем руку, али ти чак ни свој живот не цениш.
Помози ми...
И ако је био скитница, водио је прилично уредан живот.
Свакодневно је долазио на пиће и обедовање...
... и поново одлазио, са заласком сунца.
Зашто зуриш у девојку?
- Подсећа ме на једну жену. - Твоју?
Зашто ниси остао уз њу, када је толико волиш?
Јер воли мог најбољег пријатеља.
Када ли ће доћи те коњокрадице?
У следећих пар дана.
Што пре то боље.
Не желим да пропустим Бресквин Цвет.
Дошло је време цветања брескви, али ти лопови се још нису појавили.
Чекао је на улазу у село сваки дан. Чекање је било све дуже и дуже.
И ако је пало светиљку сваке ноћи, знао сам да више не може да види ноћу.
Не свиђам ти се, зар не?
Жудиш да се вратиш кући.
- Да. - Јеси ли ожењен?
Зашто питаш?
Мора да је јако волиш.
- Може се рећи. - Што си је онда оставио саму?
Можеш ли ме частити још једним пићем?
Ноћас си добро расположен, изгледа.
Можда сутра више нећу моћи пити овде.
Доћи ће... баш пред свитање.
- Желиш ли светиљку? - То ми више неће требати.
Више не видиш, зар не?
Још видим када је сунчано.
Надам се сунцу сутра.
Ако се сутра не вратим до сумрака, пренеси поруку неком, молим те.
Зове се Јаоши.
Реци му да га жена чека, у мом родном граду.
Не знам зашто сам то урадио.
Нисам се могао контролисати.
Док сам одлазио, осетио сам девојчине сузе на свом лицу.
Питао сам се, би ли моја жена плакала због мене.
Причају да ако си посечен великом брзином, чујеш шиштећи звук млаза крви, као поветарац.
Чуо сам тај звук први пут док сам умирао.
После те ноћи, мој пријатељ се никада више није вратио.
Дошао сам да га потражим, јер умреће, а неће ми опростити.
Овај младић Хонг Куи сјајан је мачевалац...
... али не воли обућу. Мислим да ће ми донети много новца.
Баш ми се и не свиђа.
Пророчица ми једном рече: "Избегавај бр. 7, донеће ти смрт!" (*Куи = 7, на кинеском)
Први пут сам га срео, када сам напустио родни град.
- Знаш ли зашто сам те нахранио? - Зашто? - Јер си био гладан.
Приметио сам те пре. Седео си тамо, наслоњен на зид, јако дуго...
... потпуно непокретан.
Виђао сам такве младиће и раније. Мислите о себи да сте непобедиви...
... у вашим борилачким вештинама.
Бити мачевалац даје и многа ограничења. Не би био земљорадник...
... ни пљачкаш, ни путујући забављач. Како да преживиш?
Чак и најбољи мачевалац, мора да заради за живот.
Ја имам посао за тебе. Можеш да зарадиш много. Хоћеш ли? Шта кажеш на то?
Размисли... али одлучи брзо, јер ускоро ћеш поново да огладниш.
Нешто касније, вратише се коњокрадице.
Пре него што сам га одвео до сељана купио сам обућу Хонг Куиу.
Купио из разлога, што се другачије плаћа оном са њом, од оног без ње.
Дакле, мислиш да је моја цена превисока?
Онда, можеш да унајмиш и неког другог. Има их неколико у околини. Плати им ситниш и пристаће.
Али, можеш ли да имаш поверење у те... протуве?
Ако их коњокрадице убију, па они крену на тебе...
... шта ћеш онда?
Мој пријатељ тамо, нажалост, није непобедив, али, ипак је у питање цела твоја фамилија.
Треба ли стављати њихове судбине у руке човека без обуће?
Да не би направио исту грешку, желео сам да покажем нешто Хонг Куиу.
- Зашто ми показујеш леш? - Нека ти каже како је погинуо.
Напао је коњокрадице пре два дана. Желео је да их убије...
... а изгубио је свој живот. Видиш овај засек... фаталан?
За разлику од других рана, ова је нанета са десна на лево.
Она је јединствена у сваком погледу, и говори, да онај који је нанео ту фаталну рану...
... ударио само једном.
Када се будеш борио са овим коњокрадицама, чувај се...
... нарочито леворуког.
Ако будем убијен, не ради ми ово, молим те.
Не желим бири ''леш који говори''.
Дан 9. Сунчано и ветровито.
Дан 15. Сунчано и ветровито. Ближи се дан одлуке. Крваве мрље не путују далеко.
Они који не броје свој новац, велики су расипници.
Али то није и Хонг Куи. Пребројао је сваку пару, и знао сам да неће остати дуго.
Дан 10. Јесен почиње. Сунчано. Поветарац је хладнији. Идеално за путовање. Избегавај воду.
- Хонга Куи? - Одавно је отишао.
Неће се враћати. Потражи га другде.
Чујеш ли ме ти?
Уопште није лако слагати жену. Простодушне жене су најодлучније.
Она зна да њен муж није отишао одавде. Хонг Куи никада не би оставио своју камилу.
Рекао сам да ме чекаш кући! Шта радиш овде, а?
Брзо! Иди!
- Нећу. - Одлази!
- Брзо! - Али... - Брзо!
Иди! Губи се! Иди!
- Чека испред већ неколико дана. - И шта ја сада да радим?
У мом послу, нико не води жену са собом.
Ништа није немогуће. Ту нема правила.
Био сам исти као ти.
Мислио сам чекаће ме... док се докажем као мачевалац.
Када сам се напокон вратио...
... удала се за мог брата.
Бесмислено је бити овде.
Не могу ти помоћи.
Иди кући, мисли на нешто друго.
- Помози, преклињем те! - Нема сврхе.
Ја само уговарам посао.
То да решиш, мораћеш сама.
Дан 15: Кишовито. Краљ Земље прави проблем. Звезде су варљиве...
... добро је за купање, лоше је напољу. Зло са севера.
Да сам мачевалац из милиције, одбио бих да умрем.
Зар им животи вреде једно јаје!
Губитак прста за једно јаје! Мислиш да вреди?
Не вреди.
Али сам се осећао одлично!
То сам био прави ја.
Треба сам изаћи не озлеђен...
... али постајем спорији у задње време.
Никада нисам размишљао у борби.
Ударац је ударац, за мене. Нисам придавао много пажње вредностима.
Мислио сам, остаћу исти...
... све док ми та девојка није дошла.
Нисам схватао да сам постао толико бездушан.
Могао сам јој рећи "не"...
... јер сам знао да се не би сложио.
Мрзео сам се, што сам је одбио.
Ти имаш баш лош утицај на мене.
Ја нисам више ја.
Не желим да будем као ти.
Ти никада не би рескирао живот за једно јаје.
То је разлика између нас.
Молим те, помози Хонг Куиу!
Јел' много болестан?
- Молим те, доведи доктора. - Доктор кошта... и скуп је.
Штета што немам ниједно јаје. Иначе бих ти дао неколико.
Ти добро манипулишеш људима помоћу јаја, зар не?
Нећу помоћи Хонгу Куиу... јер ме није слушао.
Ти си одговорна за његов прст. Ти га спаси!
Знам да си дошла мени, зато што си беспомоћна.
Чекао сам на ово.
Подсетићу се да си рекла да се не би жртвовала ни за кога.
Да видимо, држиш ли реч.
- О чему размишљаш? - Ни о чему.
Не жртвуј себе за мене.
Спреман сам и да умрем...
... ако је то потребно.
Јаје је више него довољно.
Појео сам га.
Ништа ми не дугујеш.
Не ради ништа глупо.
Запамти...
... увек има неко ко чека на тебе.
Од тада, више никада нисам видео девојку.
Не мислим да ћу више бити добар са мачем.
Мач ти није потребан. Песница ти је довољна.
Изгубљени прст чини да изгледаш опасније! Можеш чак и повећати цену.
Шта? Хоћеш да идеш? Ухватила те носталгија за кућом? Хоћеш да одеш?
- Јеси се икада питао, шта се је иза пустиње? - Још једна пустиња.
И ја сам се питао исто. Кад год погледам планину, питам се шта је иза.
Али кад сам је прешао, нисам нашао ништа занимљиво са друге стране.
И када размислим, живот овде и није лош.
Обзиром да је тврдоглав, знао сам да је одлучио да крене својим путем.
- Где си планирао да идеш? - На места где никада нисам био. Желим да будем познат.
Ако чујеш за неког деветопрстог јунака, то ћу бити ја.
- А шта са њом? - Размислио сам одлучио да је поведем са собом.
Као што си рекао, ништа није немогуће. Јел' тако?
Бар могу да видим зашто жена воли Хонг Куиа. Можда јер је једноставан човек.
Нисам могао обуздати љубомору, гледајући их како одлазе.
Једном сам и ја могао бити као Хонг Куи, али сам пропустио…
... своју шансу.
На дан када су отишли, дувао је западни ветар.
Одлучили су се за супротни правац.
Била је средина месеца. Хороскоп каже ово:
"Собна Звезда влада. Повољан је север."
Од одласка Хонг Куиа, пада киша.
Кад год је киша, мислим на њу. Некада ме је веома волела.
Једна ствар ми никада није била јасна...
... када год бих је остављао, падала је киша.
Говорила је: "То је зато јер сам несрећна."
Касније се удала за мог брата. На дан венчања, напустио сам Белу Камилу.
Одговор ће увек бити исти: Не желим да идем са тобом.
- Ово више нећу питати. Хоћеш ли поћи са мном? - Не, нећу. Рекла сам ти.
Постаћу жена твог брата од данас.
Само један човек ме може задржати. Твој брат. Нико други не може.
Зашто гледаш у моју мараму?
Припадала је мом мужу. Зашто је код тебе?
Да ли је мртав?
И мени је недостајало цветање брескви.
Посетио сам родно место слепог мачеваоца следећег пролећа.
Тамо нисам видео, никакве брескве у цвату.
Та марама ми више ништа не значи.
Требало ми је само да одем и видим...
... шта "Бресквин Цвет" значи.
Бресквин Цвет је име жене.
Док сам одлазио, јецала је. И одједном постаде ми јасно што ме је Јаоши посећивао сваке године
Чудно дете, зар не? Никада не говори.
И што је чудније, никада се и не смеје.
Само зури у тебе, ако му не говориш.
Питам се, шта му је у мислима?
Никада не би рекао истину, чак и када жели нешто.
Мора да му се понуди.
У почетку сам дозвољавала да се понаша тако...
... али сам схватила да му то не треба допуштати.
Никада јој нисам ни поменуо, да је волим...
... јер сам знао да је воће које се не проба, најукусније.
Пуно је причала о свом детету, али знам да је мислила на нешто друго.
Фенг, ме учинио љубоморним. Како сам само жудио да будем вољен...
... а једино сам успевао да повређујем друге.
Мислио сам да ћете вас двоје бити заједно.
Зашто се ниси удала за њега?
- Јер никада није рекао да ме воли. - Постоје ствари које не мораш да кажеш.
Али, требало ми је да чујем... Био је превише самоуверен.
Мислио је...
... да је једини за кога бих се удала. Није ни помишљао на свога брата.
Питао ме да побегнем са њим на дан венчања. Одбила сам га.
Било је прекасно за њега, да поврати моју љубав.
Одлучила сам, да се више никада не упуштам.
Љубав је као такмичење. Не знам је ли победила...
... али знам врло добро, да сам био губитник, од почетка.
Заљубљен сам у ову жену. Виђам је сваке године у време цветања брескви...
... после посете Оујанг Фенгу. Жели да чује вести о Оујангу од мене.
Захваљујући Оујанг Фенгу, имам изговор да је виђам сваке године!
Да ли знаш, шта је најбитније у животу?
Ваљда је то твој син? Шта би друго могло?
И ја сам тако мислила.
Али како све више одраста...
... постајем свесна, да ће ме једном оставити.
Ништа ми више није важно.
Мислила сам да ми речи "волим те" стварно нешто значе.
Мислила сам да значе везивање за цео живот.
Сада, када се осврнем...
... ништами више није важно...
... јер се све мења.
Мислила сам да сам победник...
... све док се нисам погледала у огледало...
... и видела лице губитника.
Пропустила сам да са својом љубави...
... будем у најбољим годинама.
Када бих само могла да се вратим у прошлост.
Ти си му близак пријатељ.
Мислила сам да си му рекао да сам овде.
Дао сам ти обећење, и зато му ништа нисам рекао.
Тако си поштен...
Умрла је убрзо након тога.
Пре смрти, дала ми је боцу вина, да му је однесем.
Надала се да ће је Куианг заборавити.
Рекла је, да је сећање извор свих брига.
Од те године, почео сам да губим многа сећања.
Све чега се могу сетити је моја љубав према бресквиним цветовима.
Инсекти се буде првих дана пролећа.
Сваке године у ово време, пријатељ ми долази у посету. Није се појавио ове године.
Касније, добио сам писмо са планине Бела Камила.
Писало је да жена мог брата умрла, пре две године од болести.
Хуанг се неће вратити, али га ја и даље чекам.
Седео сам на вратима два дана...
... гледајући облаке како се мењају, и одједном сам схватио.
И ако сам био овде неколико година, никада стварно нисам видео пустињу.
Некада сам гледајући у планину желео знати шта је иза ње. Сада то не желим.
Судбина ми је да будем сам. Родитељи су ми умрли док сам био мали.
Подигао ме је старији брат.
Као сироче, научио сам да се штитим, од најранијих дана.
Научио сам да избегнем одбијање, тако што ћу ја бити први одбити друге.
Из тог разлога, никада се нисам вратио на Белу Камилу.
Беху то срећна времена, али више немогу да вратим те дане.
Судбина је таква, да будем сам, да се никада не оженим.
То пише у хороскопу.
Одједном добих жељу да нешто попијем, и попих остатак магичног вина.
Наставио сам свој посао као и обично.
Пријатељу, мора да ти је око 40.
У 40-им, мора да постоји неко кога мрзиш...
... неког ко ти је нанео неправду.
Неког кога би волео да убијеш...
... али се не усуђујеш.
Па, убиство је… једноставно.
Имам пријатеља, који је вешт борац.
За њега не треба много новца. Плати му размну количину новца...
... и он ће убити за тебе.
Размисли... само брзо! Ако не…
Када сам слободан, гледам у правцу Беле Камиле.
Сећам се јако добро, да ме тамо чека жена.
То "магично вино" је само још један њен начин, да ми се подсмехне.
Што више покушаваш да нешто заборавиш, све више ти остаје у сећању.
Неки кажу, да ако желиш нешто стварно да заборавиш...
... најбоље је то задржиш у сећању.
------------- К Р А Ј ------------- (Превод са енглеског: ПОПеску)